Det hele skal frakobles.
- En bombe her? Hvordan? - De har planlagt det her længe.
- Og familiens computer? - Harddisken. Jeg har det hele.
Det var en lille bombe i sikkerhedsrummet.
- Strømmen er væk. - Hvor er Louis?
Han indsamler beviser.
Måske har rengøringsdamen fri.
Ja.
Måske kan den her bærbare hjælpe.
Vi bør nok gå udenfor.
Hvad er det for nogle vagter? Maxim bliver kidnappet.
- Og så springer der en bombe. - Så det hele er deres skyld?
De er ikke kloge nok til at skyde skyld på.
- Er alt i orden? - Og ham har jeg været gift med.
- Var det en eksplosion? - Lille og kontrolleret.
- En vagt blev såret. - Og kidnapperne?
- De ringede. - Vi venter på ny kontakt.
- De stod bag bomben. - Marianski har ret.
Kidnapperne var i huset med tid til at placere bomben.
- De er alle ude af huset. - Godt.
- Jeg har aldrig set dem før. - Det er lige meget.
Vi skal stoppe, når der sker noget uventet.
Foretag det andet opkald. Nu!
Der er nogen, der ringer.
- Ukendt nummer. - Lad den ikke ringe for længe.
Ja? Hvad?
Hun vil på medhør.
Kan du høre mig? Hallo?
Godt. Har vi alles opmærksomhed nu?
Det havde I allerede. Bomben var unødvendig.
Vi hørte, at Marianski nægter at imødekomme vores krav.
Det her var konsekvensen. Nu har I indtil kl. 14.00.
Vi kontakter jer via Skype om præcis to timer.
Ellers ser I aldrig Maxim igen.
Kan I få en computer i gang på to timer?
Det kan jeg klare på 45 sekunder.
- Gennemgå Maxims computer. - Geroux?
Må vi sidde på stationen? Vi bør tage af sted nu.
Hvorfor det?
Hun ventede, indtil jeg var her, før hun begyndte at tale.
Så spurgte hun, om hun har alles opmærksomhed. Hun kan se os.
Det er Katya i Firenze. I bør give vores chefer besked.
Yan sagde, at han havde beføjelserne til jobbet.
Men jeg tror ikke, at han har fortalt det til nogen.
- Vi har gjort klar til jer. - Kodeordet til netværket?
Jeg har det. Det er ikke blevet ændret i syv år.
Mr Marianski. Det er på tide at samle pengene sammen.
Jeg arbejder allerede på det.
En time til kontakt.
Så er vi klar.
- Anden fase er... Hvad? - Ingenting.
Godt. Beskeden er givet. Fase to om en time.
- Hvad er der med dig i dag? - Var vi nødt til at dræbe pigen?
- Føler du anger? - Hun var ingen trussel.
Du ved, at vi var nødt til det. Og du ved hvorfor.
Det er ikke nu, du skal blive svag. Vi er snart færdige.
Skal jeg bekymre mig?
Jeg skal bruge kontanter. Stil ikke spørgsmålstegn.
Nej, ring ikke tilbage. Bare gør det.
Franske bankmænd. De ter sig, som om de ejer mine penge.
- Kan du få pengene? - Det bliver ikke nemt.
- Madame Pelletier? - Har I hørt noget?
Nej. Lav en liste over alle de arbejdere-
- der har været i jeres hjem de sidste måneder.
Håndværkere, VVS-mænd. Alle med værktøj.
Nogen placerede bomben, og vi fandt den her.
Jeres kamerasystem blev hacket.
- Hvor længe? - Det kan vi ikke vide.
- Inde i huset? - Det ser sådan ud.
Hvorfor? Er du bekymret? Har du gjort noget, du ikke burde?
- Jeg bor der ikke engang. - Du kan stadig have noget at skjule.
Den slags bliver udført af folk klædt ud som håndværkere. Louis?
- Hvad er det, der foregår? - Hvad mener du?
- Hvad handlede det om? - Pas på dig selv, Carl.
Politileder Daniel? Det er ikke Maxims bærbare.
Den tilhører kæresten, Laure. Hvis hun var indblandet-
- kan der være beviser på den.
Hold mig opdateret.
- Kriminalassistent Vicente. - Se, hvem der er hjemme.
- Firenze var aldrig mit hjem. - Italien var.
Indtil du sagde ja til at komme til Holland.
- Du lyder misundelig. - Hvorfor? Er mændene pæne der?
- Hvordan vidste du, hvor jeg var? - Din ven på ICC kiggede i computeren.
- Igen. - Han snager ikke.
- Han skaffer os information. - Og nu hører jeg om det.
- Tak for det. - Jeg burde ikke have sagt noget.
- Hvorfor søger I på en gammel sag? - Vi har en lignende i Cannes.
- Sagen er opklaret. Fuldstændigt. - Slet ikke.
Hvor var han? Hvordan foregik udvekslingen.
- Betalte I? Hvor meget? - Lav en officiel forespørgsel.
Jeg gør det for dig. Tag tilbage. Jeg skaffer informationen.
Jeg har et offer, der holdes fanget. Jeg har ikke tid.
Hvad skal du nu?
Tale med det eneste vidne, der arbejdede på skolen.
- Og så spiser du middag med mig. - Typisk dig.
Jeg kender et sted, som du vil elske.
Signora?
Kald mig Katya.
Hvad husker du om kidnapningen af Alessandro Cosanza?
Alessandro?
Jeg troede, at den sag var lukket.
Jeg tilhører ikke samme enhed som efterforskerne.
Du står som eneste vidne. Hvorfor var der ikke flere?
- Hvilken enhed arbejder du for? - Vær sød at svare.
Skolen var lukket. Jeg var her tidligt. Til et møde.
Med hvem?
Med Alessandro, faktisk. Men han nåede desværre aldrig frem.
Men hvorfor skulle I mødes?
Jeg ville tale med ham om mulighederne efter eksamen.
Han gik jo kun på andet år.
Du aftalte et møde, når skolen var lukket-
- for at tale om noget, der ikke ville ske før om to år?
Undskyld mig.
Fortalte du, hvilken enhed du arbejder for?
Har du svært ved at svare på spørgsmålene?
Altså...
Det var en meget traumatisk hændelse, som jeg helst vil glemme.
Kommissær Vicente havde sagen. Du bør kontakte ham.
Jeg forsøger at forstå, hvad der skete-
- for at sammenligne med en igangværende sag.
En mere? Gud, hvor forfærdeligt.
Som du ser, har jeg travlt. Jeg ved ikke mere end det i rapporten.
Betjentene var meget grundige.
Godt så.
Tak for din hjælp.
- Katya? - Ja.
Det er kærestens bærbare. Hendes navn er på dokumenterne.
Jeg ville gerne ind på hendes Facebook-profil.
Må jeg?
Første forsøg?
Det mest anvendte kodeord blandt kvinder er "password".
Blandt mænd er "123456". Alt håb er ude for vores race.
Mr Marianski...
- Har du dårlige nyheder? - Ved du mere, end du siger?
Kan det skyldes noget med dine gamle kollegaer?
Jeg har været legitim forretningsmand i over et årti.
- Men det var du ikke før det. - Spørg om hvad som helst.
Efterforsk alt. Navne, datoer. Det spiller ingen rolle.
Maxim er det eneste gode i mit liv.
Jeg ville dø for ham.
Undskyld mig.
Vagten klarer den. Marianski kaldte ham dum.
En bombe i sikkerhedsrummet peger på en brist.
- Og hvad mere? - En korrupt insider.
Og vi har snart ikke flere insidere.
Leverance til mr Marianski.
- Ti millioner. - Tak.
- Fik du dem? - Selvfølgelig.
- Du er sent på den. - Jeg har to minutter.
Du skulle logge på 10.55.
Jeg talte med en betjent om den sidste kidnapning.
- Hun så forbindelsen. - Sagde du noget?
- Selvfølgelig ikke. - Glem hende. Det er snart ovre.
Så er vi alle rige. Stil mig igennem.
- Hør efter. - Jeg vil se min søn!
Hør efter og kig godt efter. Hans liv afhænger af det.
Jeg vil vise jer noget.
Det her er to normale iltflasker.
De rækker til 187 minutter hver.
Husk det tal. Det er afgørende for jeres søns fremtid-
- eller mangel på samme.
Denne slange forbinder en flaske med det, vi kalder for "kassen".
Man kan ikke trække vejret dernede, hvis man ikke får ilt.
Der er et lille kamera. Og hør så her:
Maxim skal ned i kassen. Vi sætter en iltflaske til.
Det giver ham luft i 187 minutter.
Løsesummen skal overdrages om 180 minutter.
Præcis klokken 14.00 ved Cannes' strandpromenade.
Det giver vores kurer syv minutter til at komme væk-
- og sige, at det gik godt.
Så skifter vi flasken ud og fortæller jer, hvor I kan hente ham.
Det er lige meget, hvem der kommer med pengene.
Strisser, advokat. En hær.
Hvis vores kurer ikke ringer inden for syv minutter...
Ja, I forstår det nok godt.
Lad showet begynde.
Gør ham ikke fortræd!
Sådan. 187 minutter, indtil vi skifter den ud.
Eller indtil han kvæles. Det er jeres valg.
Og der var en ting mere.
Kan I huske det lille kamera? Hvis det skulle gå skævt-
- kan I være hos ham, til det hele er overstået.
Nej! Gør ham ikke fortræd!
Hjælp mig!
Mig igen. I ville vide, hvornår de tog kontakt til forældrene.
De har lige arrangeret overleveringen. Fyren er i en kasse.
Det vidste I ikke, vel?
Der kom en betjent og spurgte om den forrige. Jeg fortalte ingenting.
Jeg vidste ikke, at det var freelancearbejde.
Yan sagde, at alt var godkendt. Jeg anede det ikke.
Hallo? Hallo?
Åh gud.
Der kommer noget. Det kan være kidnapperne igen.
- Hallo? - Eva? Hvor er du?
Hvordan er du der?
Jeg er hjemme hos en "Katya". Eneste vidne til Firenze-kidnapningen.
- Hun arbejde på ofrets kunstskole. - Kunstskole?
- Læste Maxim ikke i Italien? - Centro di...
Centro di Restauro. Det er i nærheden.
- Forbindelsen mellem ofrene. - Hun er studievejleder.
Hun tog sig af tilmeldingen og stillede masser af spørgsmål om ham.
Der er tre skærme. En viser Maxim i en lille kasse.
En viser en pejs og en murstensvæg. Et tomt rum.
- Før var der en mand i billedet. - Lod de linket stå åbent?
- Hos Katya. - Det er der, han er.
- Kan vi spore dem? - Måske.
Jeg fortæller, hvordan du finder IP-adressen.
Hvis serveren er der, lykkes det måske.
Jeg er klar.
- Er det en Mac eller en PC? - Hvad?
Symbolet på den bærbare. Mac eller PC?
- Vend dig om, Eva! - Nej! Rejs dig op!
Tag pistolen.
- Hun er god. - Eva.
Hvor er Maxim?
- Hvor er kassen? - Det er lige meget.
Hvad mener du med det?
Jeg ved, at det ikke var godkendt. Det ved de også.
Vi er alligevel alle døde. Det... Det er lige meget.
Kom nu, Eva. Kom nu. Jeg vil ikke miste en mere!
- Hallo? - Ja! Eva.
- Er du uskadt? - Ja, ja. Jeg er uskadt.
Men ikke kvinden, Katya.
- Kan hun hjælpe os med at finde ham? - Nej. Hun er død.
Jeg kan måske finde dem gennem de bærbare computere.
- Du skal af sted. Løsepengene. - Ja.
Laure...
- Hvorfor? - Du fortjener den aften.
Hvorfor gjorde du det?
Han tror, at hans kæreste gjorde det.
- Og hvad så? - Det er sørgeligt.
Han er en rig og forkælet idiot.
Hans hjerte kan knuses ligesom alle andres.
- Sagde du virkelig det? - Hold kæft.
"Hans hjerte kan knuses ligesom alle andres."
- Hvor kom det fra? - Nogle gange hader jeg dig.
Hans hjerte kan knuses ligesom alle andres!
Kan du klare det her alene?
Jeg glemte at sige en ting. Jeg er betjent.
- Er alt i orden med dig? - Mig?
Ja. Vi har ikke talt ordentligt siden Siennas begravelse.
Bare rolig, chef.
Jeg har det fint.
- Vær forsigtig. - Gør intet, jeg ikke ville gøre.
- Intet, han ville gøre. - Det skal nok gå.
Bare jeg kunne vise, hvor meget jeg værdsætter jeres hjælp.
Hvad med en julebonus?
Det skal jeg have i tankerne.
- Hvad? Jeg er ikke betjent længere. - Jeg...
Jeg må vise dig en ting.
- Dorn? - Louis.
- Jeg ved det ikke, Dorn. - Ved du det ikke?
Jeg ved ikke, om det hænger sammen. Han afviser det.
- Har du spurgt ham? - Ikke direkte.
Jeg er optaget. Tag ikke til Rusland-
- før vi er sikre på, at Dimitrov ikke ved noget.
God ide. Tak, Louis.
Jeg har brug for en taxa.
Ja, jeg skal tjekke ud.
- Jeg tror, at du har ret. - Hvad skal vi gøre ved det?
Ingenting.
Endnu.
Det er snart overstået.
Er der nogen, der ser det her?
Er der nogen?
I kan jo ikke rigtig svare, vel?
Men jeg må sige en ting til mine forældre.
Du havde ret om Laure, mor. Alt det her er hendes skyld.
Jeg var dum og troede, at nogen holdt af mig for den, jeg er.
Jeg har tænkt på mig og dig og far.
Hvorfor var vi så vrede?
Du var vred på far.
Far var vred på mig. Jeg var vred på alle.
Alle i huset var så vrede hele tiden. Jeg hadede det.
Lige nu kan jeg faktisk ikke huske, hvorfor det var sådan.
Det hjælper ikke at være vred.
Jeg vil bare gerne hjem og være sammen med jer.
De, der finder det her, når det hele er...
- Vil I sige det til dem? - Vær stærk. Hjælpen er på vej.
Sig til mine forældre, at jeg er ked af det.
At jeg kommer til at savne dem.
Jeg ved det. Det tomme rum.
Hvor er Maxim?
- Tommy. Målet er i bevægelse. - Det kan jeg se. Mod nord.
Hold dig væk, indtil han ringer.
De skal skifte flaske. Gerouxs hold sporer fra jorden.
- Hold øjnene på pengene. - Modtaget.
Maxim har kun fem minutters ilt tilbage.
Se.
Du behøver ikke hviske. De ved ikke, at vi kan se dem.
- Ja, ja, ja! Masha! - "Masha"! Han sagde hendes navn.
Han har pengene. Han har pengene!
Skift flaske. Jeg siger, hvor han er.
- Kan du isolere ansigterne? - Jeg tjekker dem nu.
Jeg tror, at de har skiftet flaske.
Kom nu. Tag den, Katya. Tag den.
- Katya tager den ikke. - Sig, hvor I er.
Godt. Manden hedder...
Hvad i...
Find ham! Han har kun tre timer!
- De følger efter pengene. - I skal!
- De ved ikke, hvor han er! - Lad dem gøre deres arbejde.
Sporer du den? Anne-Marie, regn ud, hvor meget tid vi har.
Hører I? Han er stoppet.
Tilkald dem. Tag ham.
Op mod væggen!
- Hvor er drengen i kassen? - Hvad vil I?
Jeg leverer bare. Jeg skulle lægge dem deri.
- Jeg arbejder for et kurerfirma. - Før ham væk.
Ja, fint.
Han vidste ingenting. Han er bare et bud.
Tiden løber ud. Hvad skal vi gøre?
Det er tid.
- Må jeg tale med dig alene? - Jeg forstår ikke.
Hvad er det, der sker?
Det er fint nok.
Anne-Marie? Er det der et vindue, tror du?
Glasset på bordet. Er det et vindue, der spejler sig?
Måske.
Jeg vil have landskabet frem. Vi bør kigge på alle optagelserne.
Løsepengene er næsten alt det, Lev har tilbage.
Det kunne de ikke vide. Hans kontohistorik var på din computer.
Ved han det? Du vidste vel, at vi ville finde den?
Jeg... Det må have været der, da han flyttede.
Og kameraerne og bomben...
Hvordan kunne de komme ind og ud uden at blive set?
Da jeg sagde, at kameraerne var hackede, fortrak du ikke en mine.
Det burde være en svær tanke, at kidnapperne har kunnet se dig.
- Jeg er vel ikke... - Var det for at presse Lev?
Ville du overbevise ham? Med en bombe?
Laure sendte en Facebook-besked til sin søster-
- om Maxims fest, og om at hun ville tage ham med til natklubben-
- og så til festen, men at ingen måtte vide det.
Hun var glad for, at du stolede så meget på hende.
At du, Caroline, gav hende adressen til festen, der ikke eksisterede.
Jeg ved ikke, hvor han er.
Det var deres vilkår. At jeg ikke måtte vide det, før de fik pengene.
Fortæl alt, hvad du ved. Alt.
Den anden gik så godt.
Maxim var ny på kunstskolen, da den anden dreng blev kidnappet.
Jeg hørte Katya talte i telefon med kidnapperne.
Hun vidste ikke, at jeg var der.
Først ville jeg melde hende, men så tænkte jeg:
"Lad os se, hvordan det går."
"Hvordan det ender."
Jeg tænkte nok allerede på Lev. På at gøre ham ondt.
Jeg hader ham så meget.
Da den anden dreng, Alessandro, dukkede uskadt op-
- sagde jeg til Katya, at hun skulle samarbejde med mig.
Jeg sagde, at min eksmand var meget rig.
Han gav os næsten ingen penge.
Han skylder mig det. Han skylder Maxim det.
Og pigen? Hvorfor blev hun dræbt?
- Jeg ved det ikke. - Hvor holder de ham fanget?
Hun tilstod, men ved ikke, hvor han er.
- Gjorde hun det? - Ja.
- Er du sikker? - Ja.
For at hævne sig på eksmanden.
- Louis? - Ja. Det var ikke Dimitrov.
- Er du sikker? - Ja. Det var moren.
Hun ville såre Marianski af personlige årsager.
Tak, Louis.
Vent her.
Kør.
- Hvad sker der? - Vi har et billede af landskabet.
Jeg forbedrede spejlbilledet af et vindue.
Jeg kan køre billedet gennem et genkendelsesprogram.
Hvis jeg kan finde et andet punkt, kan vi finde stedet.
Se.
- Hvor? - Det ligner et radioteleskop.
Vi kan triangulere med landskabet fra vinduet.
Kom så.
- Ja. - Er det live?
Det er et satellitbillede. Maxim kan være et afsides sted.
Find det. Jeg sender koordinaterne til din computer.
Jeg tror, at Maxim er der.
Det er en afsides gård omgivet af hvidlige sten.
Der er et radioteleskop 500 m nord for gården.
- Godt. - Tommy, tiden løber ud.
Det ligger i en lille dal. Huset ligger i midten.
- Intet. - Et radiotårn og en gård.
Jeg kan ikke se det.
- Der er kun marker. - Der er snart ikke mere ilt.
Nej, vent. Det kan være her.
Det må være her. Land her!
Jeg har ham. Han trækker vejret. Han klarer den.
Han har ham.
Hvad sker der med hende?
- Har hun råd til en god advokat? - Den bedste.
- Godt. - Det, hun gjorde, var forfærdeligt.
Men jeg er ikke uden skyld.
- Så ingen julegave? - Det var bare for sjov.
- Det er fint for mig. - Hvad mener du?
30.000 er mere end rimeligt for at få min søn tilbage.
Jeg må...
Jeg har meget at forklare ham.
Far.
Undskyld.
Det gør ingenting.
- Jeg vil ikke glemme. - Rebecca.
Det ved jeg godt.
Jeg så lyset.
Kom ind. Kom endelig ind.
Sid ned.
- Du ville vide, om Genovese er rejst. - Ja.
Flere af dem rejste. Genovese, manageren, chefen.
- De stak af. - For altid?
De sagde, at de ville komme tilbage, men de virkede nervøse.
Tak.
Selv tak.
Shari.
Du må ikke gå.
Hej. Arbejder du endnu?
Jeg ville skrive rapporterne, mens jeg kan huske alt.
I reddede ham.
- Det gjorde vi alle. - Ja. Er Sebastian her?
Ja. Han ordner sit udstyr.
- Må jeg spørge om noget? - Ja.
Hvordan kan jeg sige til nogen, at jeg har svigtet hans tillid-
- uden at han holder op med at synes om mig?
Jeg forestiller mig, at man bare fortæller det og krydser fingre.
Ja. Præcis.
- Måske i morgen. Tak. Ciao. - Ciao.
Ja, det er SB335.
Ja, jeg har haft en skidt aften.
Men det skal nok gå. Jeg har pengene. Alle 30.000.
Helle Virenfeldt Smith www.broadcasttext.com